Микеланджело Буонароти
Смъртта си знам
не знам часа си сетен…

Превод от италиански: Драгомир Петров, 1970

chitanka.info

Смъртта си знам — не знам часа си сетен…[0]

Смъртта си знам — не знам часа си сетен;

нетраен е животът на земята:

той радва усетите, но душата

ме моли да не бъда дълголетен.

Светът е сляп, позорът безпросветен

потъпква тук на доблестта делата.

Помръкват смелостта и светлината;

пред истината фалш е предпочетен.

Защо очакваното бавиш, Боже?

Когато вярващият много чака,

надежда губи, а духа загива.

Какво, че светлината ни предложи,

ако смъртта завари ме без всяка

защита и ме връхлети горчива.

[0] С този сонет — драматичен, пълен с искрено страдание и дълбока вяра, започва поредица от стихотворения, с които поетът се подготвя за смъртта и които биват прекъснати от смъртта. По сила и дълбочина те се нареждат до най-хубавото в поезията на Микеланджело, съперничейки на сонетите за нощта и огъня. Нашето факсимиле показва един лист с ръкопис на сонета и откъси от други творби. — Б.пр. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.